Gelléri Andor Endre
Gelléri Andor Endre | |
Élete | |
Született | 1906. március 30. Budapest |
Elhunyt | 1945. május 6–20. között (39 évesen) Wels, Ausztria |
Sírhely | Óbudai zsidó temető |
Nemzetiség | magyar |
Pályafutása | |
Jellemző műfaj(ok) | novella |
Irodalmi irányzat | tündéri realizmus |
Első műve | Varázsló segíts (novella) |
Fontosabb művei | A nagymosoda (regény, 1931) Szomjas inasok (1933) Egy önérzet története (regényes önéletrajz, 1957) |
Irodalmi díjai | Baumgarten-jutalom (1932) Baumgarten-évdíj (1934) |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Gelléri Andor Endre témájú médiaállományokat. |
![]() | |
---|---|
![]() | Nem található szabad kép.(?) |
![]() ![]() | Gelléri Andor Endrére emlékezünk. Magyar Zsidó Kulturális Egyesület (Mazsike) |
Gelléri Andor Endre (Budapest, 1906. március 30. – Wels, Ausztria, 1945. május 6–20. között) magyar író, novellista.
Életpályája
[szerkesztés]Szegény munkáscsaládban született. 1917 és 1920 között az Árpád Gimnázium diákja volt. (1918-ban[1] a III., 1920-ban[2] a IV. osztályban). 1921-ben kimaradt a gimnáziumból, majd 1923–1926 között elvégezte a műszaki technikumot, fém- és vasipari szakmából végbizonyítványt szerzett. Utána sokféle munkával próbálkozott: volt géplakatos, gyári rajzoló, kelmefestő, ügynök, hivatalnok, gyermeknevelő s közben sokszor munkanélküli. Még tanulmányait folytatta, amikor első novelláit elküldte Az Est című lapnak, amelyben 1924-ben Mikes Lajos – a lap szerkesztője és nagy tehetségkutató – felfedezettjeként meg is jelent első írása, és szinte színre lépésétől fogva, sikeres, sőt ünnepelt író lett.
1928–1929-ben Az Est tehetségpályázatán nyert ösztöndíjjal Olaszországban és Németországban járt. Móricz Zsigmond, Füst Milán pártolta, jeles kritikusok méltatták munkáit, a Nyugat leközölte a Varázsló, segíts[3] című novelláját. 1930-ban megírta egyetlen regényét, A nagymosodát. 1933-ban jelent meg első novelláskötete a Szomjas inasok,[4] melyért Baumgarten-díjat kapott. 1935-ben Fürst Sándor és Sallai Imre kivégzésének emlékére szimbolikus novellát írt az Ukránok kivégzése címmel.
1941-től többször behívták munkaszolgálatra (Monor, Nagykáta, Aszód, Gyertyánliget, Jászberény), zsidó származása miatt folyamatos üldöztetésben élt a háború végéig. Két munkaszolgálat közötti szabadsága alatt írta posztumusz megjelent önéletrajzát, melynek az Egy önérzet története címet adta, és amely csak 1957-ben jelenhetett meg. 1944-ben a németek elhurcolták, előbb az ausztriai mauthauseni, majd a gunskircheni koncentrációs táborba került. A tábor felszabadulását még megérte, ám legyengült szervezete nem bírta a további megpróbáltatásokat, és 1945. május közepén flekktífuszban meghalt a hörschingi amerikai kórházban.
A novellában érte el írásművészete a legmagasabb szintet, a hétköznapok költészetét fedezte fel. Hősei a társadalom perifériáján élő kisemberek, szállítómunkások, munkanélküliek, csavargók, lumpenproletárok, akikkel mindennapos kapcsolatban állt. Írótársainál élesebben látta meg a munkásélet tragédiáit; jóllehet nem volt forradalmár, társadalomkritikája forradalmian éles volt. A társadalmi problémák és baloldali beállítottsága ellenére a kor legtöbb irodalmi alakjától eltérően a kommunizmus által érintetlen marad, soha nem kötelezte el magát az irányzat mellett.
„ | A szegények országába dobott a sorsom, s itt fejlődött ki bennem a szociális látás. Legyőzhetetlen vágy élt bennem, hogy a körülöttem levő világot megörökítsem. A téglagyári árokban talált agyagból szobrokat gyúrtam, mindent, amit láttam, lerajzoltam. | ” |
Az irodalom mellett aktívan sportolt, olyan szívóssággal, hogy gyönge, betegségekre hajlamos testalkata ellenére kifejezetten jó diszkoszvető volt.
Családja
[szerkesztés]Édesapja Gelléri (Grünhut) József (1880–1938) lakatosmester, édesanyja Fränkel (Krausz) Sára (1880–1973).[5] Édesanyja a gyermek születésénél fellépő fertőzés következtében súlyosan megbetegedett.[6]
Felesége Dreier Julianna (sz. 1916) volt, akivel 1937. augusztus 19-én kötöttek házasságot. Az asszony két kisgyermekével (Ágnes és József) együtt túlélte az üldöztetéseket és a világháborút.[7]
Művei
[szerkesztés]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/83/Gell%C3%A9ri_Andor_Endre_plaque2_Bp03_Beszterce25.jpg/200px-Gell%C3%A9ri_Andor_Endre_plaque2_Bp03_Beszterce25.jpg)
(Budapest III. kerület, Beszterce u. 25.)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/71/Grave_of_Andor_Endre_Gell%C3%A9ri_%28%C3%93buda_Jewish_Cemetery%29.jpg/200px-Grave_of_Andor_Endre_Gell%C3%A9ri_%28%C3%93buda_Jewish_Cemetery%29.jpg)
1945-ig
[szerkesztés]- A nagymosoda. Regény; Pantheon, Budapest, 1931 (Az új magyar regény) Online elérhetőség
- Szomjas inasok. Elbeszélések; Nyugat, Budapest, 1933 (Nyugat-könyvek) Online elérhetőség
- Hold ucca; Nagy K. és Tsa., Debrecen, 1935 (Új írók) Online elérhetőség
- Kikötő; Athenaeum, Budapest, 1936 (Magyar novellák)
- Villám és esti tűz; Almanach, Budapest, 1940 Online elérhetőség
1946–
[szerkesztés]- Téli kikötő. Elbeszélések; vál., bev. Füst Milán; Szikra, Budapest, 1946
- A szállítóknál. Válogatott elbeszélések; vál., bev. Kardos László; Révai, Budapest, 1950
- Ház a telepen. Válogatott elbeszélések; vál. Zelk Zoltán, bev. Ungvári Tamás; Szépirodalmi, Budapest, 1955
- Elmúlás. Novellák; bev. B. Szabó György; Testvériség-Egység, Noviszád, 1955
- Egy önérzet története. Önéletrajz; sajtó alá rend., bev. Gelléri Judit; Szépirodalmi, Budapest, 1957
- Varázsló, segíts! Összegyűjtött novellák; szerk. Ungvári Tamás, Sz. Lódi Gabriella; Magvető, Budapest, 1959
- Keserű fény. Elbeszélések; vál., bev. Moldova György, életrajz, jegyz. Szíjgyártó László; Móra, Budapest, 1960 (A magyar irodalom gyöngyszemei)
- Gelléri Andor Endre összegyűjtött novellái, 1-2.; szerk. Sz. Lódi Gabriella, Ungvári Tamás, bev. Sőtér István, jegyz. Sz. Lódi Gabriella; Szépirodalmi, Budapest, 1964
- Tréfa, csillagok. Válogatott novellák; bev. Kántor Lajos; Irodalmi, Bukarest, 1965
- Dal a női szívről. Novellák; vál., utószó Bálint Tibor; Kriterion, Bukarest, 1977
- Ezüstből gyúrt kenyér. Összegyűjtött novellák; összegyűjt., szöveggond., jegyz. Lódi Gabriella, ill. Huszárik Zoltán; Szépirodalmi, Budapest, 1979
- Gelléri Andor Endre válogatott művei; vál., szöveggond., jegyz. Vargha Kálmán; Szépirodalmi, Budapest, 1981 (Magyar remekírók)
- Jamaica rum (Olcsó Könyvtár sorozat, válogatott novellák, 1984)
- Egy önérzet története, 1-2.; sajtó alá rend. Gelléri Ágnes, utószó Réz Pál; Osiris, Budapest, 2000
- Egy fillér (novellák, 2000)
- A szerelmes ágyfestő (válogatott elbeszélések, 2005)
- Nekem szeretet kell. Tisztelet Gelléri Andor Endrének; szerk. Gelléri Ágnes, Kirschner Péter, előszó Szakonyi Károly; Tevan Alapítvány–MAZSIKE, Budapest, 2013 (Tevan könyvtár)
- Femicska csókjai. Kiadatlan elbeszélések, dokumentumok, visszaemlékezések; gyűjt., sajtó alá rend., utószó Urbán László; Argumentum, Budapest, 2015
Díjai, elismerései
[szerkesztés]- 1931 Mikszáth Kálmán Regénypályázat díja
- 1932 Baumgarten-jutalom
- 1934 Baumgarten-évdíj
- 1935 a Nyugat novellapályázatának díja
Irodalom
[szerkesztés]- Bálint György: Gelléri Andor Endre A nagymosoda (Pesti Napló, 1931)
- Németh László: Három elbeszélő (Tanú, 1932)
- Kosztolányi Dezső: Gelléri Andor Endre (Nyugat, 1933)
- Halász Gábor: Gelléri Andor Endréről (Nyugat, 1934)
- Vas István: Gelléri Andor Endre Kikötő (Válasz, 1936)
- Sz. Lódi Gabriella: Gelléri Andor Endre (Irodalomtörténeti Közlemények, 1954 4. sz.)
- Füst Milán: Emlékezések és tanulmányok (Budapest, 1956)
- Kardos László: Vázlatok, esszék, kritikák (Budapest, 1959)
- Nádass László: Utolsó találkozás (Élet és Irodalom, 1966. 14. sz.)
Szépirodalmi feldolgozás
[szerkesztés]- Fodor József: Emlékezés döbbenetével Gelléri Andor Endre emlékének (vers, Magyarország, 1957. z. sz.)
- Déry Tibor: Gelléri Andor Endréről. Emlék és vélemény (Kortárs, 1965. 1. sz.)
- Vargha Kálmán: Gelléri Andor Endre (1980)
Filmfeldolgozás
[szerkesztés]- Vasvirág (1958)
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ III. kerületi magy. kir. állami Árpád főgimnázium, Budapest, 1918-1919 | Arcanum Digitális Tudománytár (magyar nyelven). adt.arcanum.com. (Hozzáférés: 2023. március 13.)
- ↑ III. kerületi magy. kir. állami Árpád főgimnázium, Budapest, 1920 | Arcanum Digitális Tudománytár (magyar nyelven). adt.arcanum.com. (Hozzáférés: 2023. március 13.)
- ↑ A novella szövege a Nyugat folyóiratban: Varázsló, segíts (1928. 21. szám)
- ↑ A címadó novella a Nyugat folyóiratban: Szomjas inasok (1931. 23. szám)
- ↑ Szülei házasságkötési bejegyzése a Budapest II. kerületi polgári házassági akv. 311/1905. folyószáma alatt. (Hozzáférés: 2020. október 15.)
- ↑ Gelléri Andor Endre: ,,Tavaszt vártam, a költők, a szabadság tavaszát!” A magyar kultúra veszteségei – esszéíró pályázat: Ferenczi Debóra pályaműve a Nyugat-magyarországi Egyetem különdíjban részesült.
- ↑ Szeretők és házastársak MEK
Források
[szerkesztés]- Magyar Irodalom – Szerzők és Művek Archiválva 2008. május 14-i dátummal a Wayback Machine-ben
- Magyar életrajzi lexikon
- Tanulmányok – Gelléri Andor Endre (Életrajz, művek, monográfiák)
- Hegedüs Géza: A magyar irodalom arcképcsarnoka – Gelléri Andor Endre
- Szerzői adatlapja a Molyon
További információk
[szerkesztés]- Komlós Aladár: A nagymosoda – Gelléri Andor Endre regénye
- Baumgarten-díjasok: 1929–1949
- Gelléri Andor Endre: A kulcs (Nyugat, 1931. 8. szám)
- Valóság és látomás: Gelléri Andor Endre (A magyar irodalom története VI. kötet)
- Nem kéne! – Bús Balázs: Gelléri Andor Endre óbudai „kiűzetéséről” Mandiner, 2015. május 18.
- Vargha Kálmán: Gelléri Andor Endre alkotásai és vallomásai tükrében; Szépirodalmi, Bp., 1973 (Arcok és vallomások)
- A gyengéd óriás. Emlékezések Gelléri Andor Endrére; Magvető, Bp., 1977 (Gyorsuló idő)
- Nagy Sz. Péter: Az idilltől az abszurdig. Gelléri Andor Endre pályaképe; Akadémiai, Bp., 1981 (Irodalomtörténeti füzetek)
- Vargha Kálmán: Gelléri Andor Endre; Gondolat, Bp., 1986 (Nagy magyar írók)
- Villám és esti tűz. Gelléri Andor Endre emlékezete; vál., szerk., összeáll. Füzi László; Nap, Bp., 2006 (Emlékezet)